Пиер дьо Ронсар
Ще остарееш ти и, както си навива…

Превод от френски: Кирил Кадийски, 2004

chitanka.info

Ще остарееш ти и, както си навива

чекръкът нишката, на гаснещата свещ

ще си припомниш стих от мен и ще речеш:

„Възпява ме Ронсар, когато бях красива!“

И ще се сепне в миг слугинята сънлива,

дочула името ми да шептиш с копнеж,

и твойто името ще благослови с горещ

възторг и чувствата си няма да прикрива.

Но аз ще спя в пръстта, безплътна сянка — мир

сред сенки миртови видяла най-подир;

а твоя милост пред огнището ще дреме,

ще жали за живот надменно похабен…

Живей, недей мисли за утрешния ден

и късай розите на младостта навреме.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.